NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Zeuksen ja Leton poika,
suuri Apollon. Kuule meitä.
Auta meitä ruokkimaan Troijan kansa.
Siunaa pyyntömme.
Auta meitä ruokkimaan Troijan kansa.
Siunaa pyyntömme.
Hän on turvassa.
Veli...
Pääsimme läpi.
He valmistelevat kokonaista erää.
He valmistelevat kokonaista erää!
Kokonainen erä!
Oletko varma, ettet lähetä liikaa?
Kansa tyttäreni kaupungissa näkee nälkää, Khryseis.
Mikään ei ole liikaa.
Veli. Kuulitko tuon?
Apollonin tähden...
Isä!
Ota kaupunki.
Myrmidonit!
Vie sana tyttärelleni. Käske heitä sulkemaan tunnelit.
-Mene Troijaan. -Briseis!
Sotasaalis
Tähän aikaan huomenna -
kaupunki tulee tuntumaan eri paikalta.
Olemme yhä sodassa.
Mutta taistelemme.
Varustekuljetus tuo toivoa.
Osoittaa kansalle, että tekivätpä kreikkalaiset mitä vain,
Troijaa ei voiteta.
Ja sinä sait sen aikaan.
Tuntuu hyvältä tehdä kerrankin jotain.
Leipä, aivan, tänne.
Ajattelin, että ansaitsimme sen.
On aikaa siitä, että meillä oli syytä juhlia.
Tuntuu väärältä, että meillä on näin paljon.
Pian meillä on enemmän.
Hae apua!
Teillä ei ole kuumetta, rouva.
Ei...
Hektor. Aleksandros...
-Missä olet ollut? -Selitän kyllä.
Vaaransitte henkenne antaaksenne kaupungille elämänlangan.
Tänään syömme ja juomme kunniaksenne.
Kuule, kuule.
Herra...
Tulin tunneleiden kautta...
-Kilikiasta. -Mitä tapahtui?
Kreikkalaiset.
Yllätyshyökkäys. He sytyttivät pellot tuleen.
Tuhosivat muonavarastot.
Koko kaupunki oli liekeissä.
Pääsikö isäni pakoon?
Kappas!
Ensimmäinen kerta, kun saat sotasaalista.
-Anna minun nähdä hänet. -Hän ei ole kulkueessa.
Hyvin tehty, Akhilleus.
On onni, että olet puolellamme.
Et ole hän.
Hän on papin tytär.
Hän on minun.
-Mutta, herra... -Sanoin, että hän on minun!
Kreikkalaiset eivät tulleet tunnelin suun lähelle.
He eivät ehkä edes tienneet varuste-eristä.
Ei sillä väliä.
Emme voi sallia suoraa reittiä kaupunkiin.
Meidän on suljettava tunnelit.
Isä, ne ovat ainut tie ulos.
Tahdotko, että meille käy kuin Kilikialle?
Täytä ne! Heti!
Jos Kilikian kimppuun hyökättiin, koska he auttoivat meitä,
on meidän syytämme, että he kuolivat.
Eetion päätti antaa meille apua.
Hän teki päätöksen vapaasta tahdostaan ja oli tietoinen vaaroista.
-Ei. -Älä anna tämän murtaa mieltäsi, poika.
Onko tämä rangaistus?
Älä.
Ilman Kilikiaa näännymme nälkään.
Sodassa menetetään kaupunkeja.
Joka tappion kyseenalaistaminen tekee hulluksi.
Jumalat ovat puolellamme.
Isäni tietää.
Syy on meidän.
Syy ei ole teidän.
Autoin kaivamaan tunnelit.
Järjestin liittouman.
Kenen muun syy se voi olla?
Paris...
Hän sanoi, että se oli Akhilleus.
Mitä?
Lähetti.
Hän sanoi, että Akhilleus johti hyökkäystä.
Ja murhasi Eetionin. Vannon jumalten nimeen!
Jos kohtaan hänet taistelussa, revin hänet kappaleiksi.
Haava tulee märkimään.
Sinun pitäisi käyttää salvaa.
Olen pahoillani, että menetit kotisi.
Sota on sotaa. Kaupungit kaatuvat.
Mutta en tuonut sinua tänne tehdäkseni sinusta orjan.
Toin sinut, koska ajattelin, että ansaitsit elää.
Kieltäydyt siis yhä käyttämästä tätä?
Tiedän, ettet vielä luota meihin.
Mutta takanani oleva mies valitsi sinut omakseen.
Siksi olet paremmassa turvassa kuin kukaan leirin mies tai nainen.
Huomaatko?
Tarvitaan vain vähän...
Irrota minut tai tapan hänet.
Säästin henkesi kerran.
En pidä toistamisesta.
Valinta on sinun.
Älä pelkää minua.
Minulla on tarpeeksi miehiä sitä varten.
Andromakhe.
-Jatka. -Seis!
Mitä teet?
Minun on nähtävä isäni ruumis.
Luuletko, että pääsisit sinne elossa?
Olen sureva nainen. Minut on päästettävä läpi.
Salli minun tulla mukaan.
Mutta tarvitsen aikaa turvallisen liikkumisen suunnitteluun.
Se on oltava nyt.
Hikoilet.
Olen kunnossa.
-Oletko sairas? -En.
Olen...
Mene. Nyt!
Mikset kertonut?
Et olisi antanut minun mennä.
Rakkaani.
Kerromme lapsellemme, että hänen isoisänsä oli hyvä,
vahva, ja että hän olisi rakastanut lasta kovasti.
Mutta meidän on elettävä.
Hänen lapsenlapsensa takia.
Et tule pitämään mistään, mitä tarjoan sinulle.
Minulla ei ollut vaihtoehtoa.
Jumalat eivät antaneet vaihtoehtoa.
Nostamme maljan.
Tämä oli hänen suosikkinsa.
Kielsin häntä juomasta enemmän kuin yhden maljan,
mutta hän ei koskaan totellut.
Hän tiesi.
Hän tiesi, että minun oli tehtävä se.
Hän antoi isälleen anteeksi sen, mikä oli tehtävä.
Anteeksiantamukselle?
Et ansaitse anteeksiantamusta.
Ja kiitän jumalia siitä, ettet ole isäni.
Missä jumalasi ovat nyt.
Ei, ei!
Ei! Ole kiltti!
Apollon näkee kaiken.
Hän rankaisee sinua.
Afrodite.
Kerro, mitä teen.
Voinko kysyä jotain?
Tietysti.
Mitä tekisit...
jos kuulisit, että joku lähelläsi on vaarallinen?
Kauheiden asioiden aiheuttaja.
Ja tämä henkilö...
Näyttääkö hän väkivaltaiselta? Pahalta?
Ei. Itse asiassa hänet nähdään vain tekemässä oikein.
Sanoisin, että minua johdetaan epäilemään syytöntä.
Sota koettelee meitä, Hektor.
Vuodet kuluvat hitaasti, varastomme tyhjenevät,
miehemme kuolevat.
Meidän on oltava vahvoja kaupungin vuoksi.
Jos menetämme uskomme toisiimme,
Troija kaatuu.
Kiva olla kuningas, eikö?
Myrmidonit taistelevat taistelunsa.
Mutta kuka saa voitot?
Hei.
Miehet!
Mitä on meneillään?
En keksi mitään muuta.
Jäljellä on vain sotaratsuja. Emme saa menettää niitä.
Sitten luovun omastani.
Se on pieni hinta miehen sielusta.
Jos olisin sinä, tekisin kaiken voitavani.
Mitä on meneillään?
Andromakhe uskoo, ettei kukaan suorittanut hänen isänsä hautajaisriittejä.
Veljesi tahtoo pitää seremonian täällä -
varmistaakseen Eetionin turvallisen matkan Elysioniin.
-Mutta Eetionin ruumis... -Ei ole saatavilla.
Meidän on tarjottava pyhä astia hänen sijastaan.
-Astia? -Hevonen.
Oletko varma tästä?
Rakkaiden ihmisten vuoksi on tehtävä uhrauksia.
Vaikka sen vuoksi vihaisikin itseään.
Ne tulivat viime yönä.
Ne eivät liiku. Vain seisovat tuossa. Katsoen meitä.
Ne on suolistettava.
Se on hyvä idea.
Voisit korvata Agamemnonin Apollonin suosikkina.
Tuo on isäni.
Hän aikoo taistella paluusi puolesta.
Hänen ei tarvitse.
Sairaus etenee nopeasti.
Tämä on Apollonin raivoa.
Todella.
Johtajanne häpäisi hänen pappinsa tyttären.
Yhdelläkin kuninkaalla on valta kirota kansakunta.
Patroklos...
Sinun on levättävä.
Lisää tuli tänä aamuna.
Parin viikon päästä sairaita on enemmän kuin terveitä.
Tulimme tänne taistelemaan Menelaoksen puolesta.
Ja kuolemme nyt, koska hänen veljensä ei luovu leikkikalustaan.
Onko tämä kunnia?
Tätäkö on soturina olo?
Tulimme tänne, koska troijalainen häpäisi kreikkalaisen kuninkaan.
Olemme lojaaleja Agamemnonille.
Et saisi unohtaa sitä tämän sairauden takia.
Oletko kunnossa?
Isä, mene toiselle puolelle.
Riittääkö se?
Riittää.
Teit hyvän teon.
En voi olla huomaamatta sitä, rouva.
Anteeksi.
Kaupunkiani kohtasi tällainen rutto.
Äitini opetti minulle tavan hidastaa sairautta.
Hän oli ystävällinen minulle.
Miten ruton kanssa kävi?
Ihmisiä kuoli.
Vanhempani mukaan lukien.
Se meni lopulta ohi, mutta tämä on erilaista.
Agamemnon ei kunnioittanut Apollonia,
joten sairaus ei poistu, kunnes Khryseis palautetaan.
Hän vuotaa verta sisäisesti.
-Mitä helvettiä teet? -Ulkona kuolee miehiä.
Minun mieheni on kuolemaisillaan.
Vain siksi, ettet anna takaisin uutta leluasi.
-Ulos. -Anna hänet takaisin.
Tai minä annan.
En voi olla ainut, joka uskoo, että he toimivat sisäpiirin tiedon mukaan.
Tuo on vaarallinen syytös.
Anteeksi, rouva. Mutta se on myös pätevä teoria.
Tunnelit olivat luottamuksellinen toimenpide.
Kilikia oli tärkein liittolaisemme.
On satoja syitä siihen, miksi kreikkalaiset tahtoisivat sen tuhoa.
Yksikään syy ei sisällä petosta.
Voimmeko todella unohtaa tämän sattumana?
Jos on pienikin mahdollisuus siihen, että joku täällä luovuttaisi Kilikian...
Olemme kuolleille velkaa sen, että tutkimme asian.
Voimme työskennellä hiljaa.
Haastatella niitä, jotka tietävät tunneleista.
Eliminoida sen mahdollisuuden, että petturi oli Troijasta.
Mutta väkemme on lojaalia.
Miksi kohdella heitä epäiltyinä, kun kaupunki on toipumassa?
En usko, että Kilikiaan hyökättiin sattumalta.
Kreikkalaiset tiesivät varmasti, mitä se meille merkitsi.
Vaikka olisivat tienneet, ei se tarkoita, että troijalainen kertoi.
Paris, kaikki tämä aiheuttaa Andromakhelle vain lisää tuskaa.
Entä jos on olemassa petturi?
Miltä uskot hänestä tuntuvan, kun syyllinen saa maksaa teoistaan?
Jumalat todistakoot...
Täten luovutamme Apollonin tyttären temppeliin, johon hän kuuluu -
ja luovumme otteestamme häneen.
-Khryseis. -Isä!
Varmasti kiduttavaa.
Katsoa miten oma väki palaa ja joutua itse jäämään.
Vaikka Kilikia ei kai koskaan oikeastaan ollut kotisi, vai oliko?
Sinulla on Troijan maanpaon merkki.
Olet Litos.
Priamoksen ylipappi.
Aikoinaan.
Miksi kuningas karkottaisi porttinsa jumalten luo?
Näitkö jotain?
Tiesitkö jotain, jonka hän halusi salata?
Jumalat antoivat sinulle voiman ohjata ihmisten tulevaisuutta,
mutta kääriydyt hiljaisuuteen.
Palvelen jumalia omalla tavallani.
Olet Priamoksen käskyläinen.
Yritin estää tämän sodan.
Hän ei kuunnellut.
Katso ympärillesi.
Maa on punainen Kreikan ja Troijan verestä.
Jos jumalat antoivat sinulle tiedon muuttaa tilanteita,
he tahtoivat, että käyttäisit sitä.
Mitä tiedät?
Luulin, että nämä kysymykset olivat ohi.
Aivan...
He ovat kai hermostuneita Kilikian jäljiltä.
Silti. Ajatus siitä, että joku kaupunkilainen olisi petturi?
Se on mahdoton.
Etkö ole kuninkaallinen palvelija?
Näin sinut hautajaisissa.
Anteeksi.
Rouva, valmistanko kylvyn?
Taidan olla mieluummin yksin tänä iltana.
Oikeastaan...
Onko yksi asia, jonka voisit tehdä.
Mitä teet?
Murtaudun huomisen viiniannoksiin.
Et ole tehnyt tätä aikoihin.
Kuulustelimme kaikkia tunneleihin liittyen.
Kukaan ei tiedä mitään petokseen viittaavaa.
Se on hyvä asia, eikö niin?
Tahdoin vain jonkinlaista oikeutta.
Tahdoit jonkun, jota syyttää.
Jonkun muun.
Kuka sitten kuoleekin, kuolee siksi, että aloitin sodan.
Aleksandros.
Taistelemme kanssasi.
Emme takiasi.
Olemme perhe.
Pysymme yhdessä.
Sillä tavoin voitamme.
He ovat kysyneet kysymyksiä.
Palatsin sotilaat.
Oletko kertonut heille mitään?
En vielä.
Olin Akhilleuksen kohde.
Kun kävelimme ulos kammiostani,
en koskaan ajatellut, että muille tapahtuisi mitään.
Tiedän, että vaadin sinulta paljon.
Meidän ei tarvitse olla vastakkaisilla puolilla.
Toivon, että pysyt palveluksessamme.
Olet uskollinen palvelija.
Vahvistut, Patroklos.
Ja vastustat.
Melkein kuolit, Patroklos.
Tuskin minä sinua verille löisin.
Voisit siis?
Sanoinhan.
Näytät paremmalta.
Voin paremmin.
Akhilleus kertoi sinun hoitaneen minua.
Kiitos.
Olen iloinen, ettet kuollut.
Missä olet ollut?
Olet ollut juomassa.
Minun täytyi.
Miten haastattelujen kanssa meni?
Olit oikeassa.
Emme saa petturia selville.
Rakastan sinua.
Mitä teet täällä ulkona?
Voittavatko kreikkalaiset?
He polttivat Kilikian.
He voisivat polttaa meidätkin.
En tahdo Troijan häviävän.
Tule mukaan.
Sulje silmäsi.
-Mitä? -Sulje nyt.
Kuvittele Troijan rannikko.
Hiekka sulaa valosta pimeyteen.
Kuvittele, että lennät sen ylitse.
Suuren villikukkatasangon halki.
Se leviää kuin tilkkutäkki auringon alla.
Suuntaat muureja päin.
Mahtavat portit nousevat taivasta kohti.
Menet kynnyksen yli ja olet sisällä.
Katujen läpi.
Liidät linnoituksen yli palatsia kohti.
Näetkö sen?
-Näen. -Hyvä.
Avaa silmäsi.
Miten tahansa tämä sota päättyykin, voit sulkea silmäsi,
ja Troija on olemassa.
Hyvä on.
Akhilleus!
Miten Patroklos voi?
Paremmin.
Hyvä uutinen.
Patroklos paranee.
Akhilleus saa parhaan miehensä takaisin.
Kaikki on hyvin.
Mutta tässä seisoo Agamemnon.
Häneltä riistettiin palkintonsa miehiensä edessä.
Hänet pakotettiin suostumaan alemman pyyntöön.
-Veli... -Hiljaa!
Olen kuningas täällä. Sinä olet soturini.
En koskaan yrittänyt olla muuta kuin olen.
Hyvä. Sitten ymmärrät.
Koska minut pakotettiin luopumaan jostain arvokkaasta sinun pyynnöstäsi,
teet vastapalveluksen.
Tahdon hänet.
Troijalaiset eivät kohdelleet minua väärin.
Tulin sinun vuoksesi.
Tapan miehiä sinun vuoksesi.
Ja nyt yrität ottaa naiseni,
jotta voit tuntea itsesi taas hallitsijaksi.
Ota hänet.
Mutta jos teet sen,
vetäydyn pois taistelusta ikuisiksi ajoiksi.
Agamemnon...
-Tarvitsemme häntä. -Hiljaa!
Sodan voittaminen ei riipu sinusta.
Akhilleus.
Et ole mitään ilman minua.
Agamemnon!
Nyt taistelet yksin.
Olemme kusessa.
-Suu kiinni. -Aias, älä viitsi,
ajattelemme kaikki sitä!
Agamemnon suistui alas terveen järjen kalliolta,
ja Akhilleus ei taistele.
Olemme puolimatkassa Haadesia kohti.
-Hemmetin... -Hei!
Mitä aiot tehdä nyt?
Hei, hei, seis!
Mitä?
Kreikkalaiset.
He ehdottavat kaksintaistelua.
Yksi taistelu sodan ratkaisemiseksi.
Ketä vastaan taistelisit?
En minä. Sinä.
Ja Menelaos.
Se on harhautus.
Menelaos ei koskaan vaarantaisi itseään, ellei olisi varma voitosta.
He pyysivät meitä sanelemaan ehdot.
Voimme vahvistaa kunniasäännöt.
Missä?
Muurien ulkopuolella.
Kokoamme jousimiehet suojaamaan sinua. Olen avustajasi.
Olet nopeampi kuin Menelaos.
Voisit voittaa sodan, Aleksandros.
Uskotko todella niin?
Uskon sinuun.
Päätös on hänen, Hekabe.
Hän tahtoo taistella.
Hän uskoo voivansa voittaa.
"Tarvitset luottamusta", sanoit.
Tulen takaisin.
Miten voit olla niin varma?
Minä vain olen.
Kuten kun näin sinut Spartassa ensi kerran.
Tiesin, etten voisi lähteä ilman sinua.
Kyse ei ollut elämästä ja kuolemasta.
Oli.
Tunnen Menelaoksen.
Hän keksii jotain.
Niin minäkin.
Jotain, jota hän ei ikinä enää saa.
Tappaisit kai minut, poika?
Sinusta siis tulisi Troijan sankari?
Sinun täytyy ensin tavata eräs henkilö.
Kuka olet?
Olin Troijan ylipappi.
Isäsi karkotti minut.
Miksi?
Sen vuoksi, mitä tiedän sinusta.
Tapa hänet. Nyt.
Leikkasin kyyhkyt syntymäsi hetkellä.
Niiden veri oli mustaa.
Jumalat ovat kironneet sinut, Aleksandros.
Elämäsi on yhdessä vaakakupissa, Troija on toisessa.
Et kai luullut, että sudet veivät sinut?
Mistä puhut?
Ennustuksesta.
Jotta Troija eläisi, sinun on kuoltava.
Oma perheesi yritti tappaa sinut.
Ja nyt tuot heille vain kuolemaa.
Estäkää heitä!
Kirous omalle perheelleen.
Kirous omalle vaimolleen.
Kirous kaupungille, jonka vuoksi hän taistelee!
Pakene!
Käännös: Saija Karonen